Банк портретів / Замєшайлови Іван, Марія, Георгій та Антон
![](/portraits/1718106778/img/main_medal.jpg)
Замєшайлови Іван, Марія, Георгій та Антон
Іван та Марія Замєшайлови із сином Георгієм проживали в м. Київ у приватному будинку. Поруч із ними мешкав Маріїн брат Іван Дідиченко, одружений із єврейкою Рахіллю Медведовською. Рахіль Донівна працювала на меблевій фабриці ім. Боженка, Іван Петрович – в інституті паперової промисловості. Подружжя виховувало дітей Оленку та Вітю. У перші тижні німецько-радянської війни родина намагалась евакуюватися на схід. Утім, через хворобу дворічного сина Рахіль залишилась у місті, тоді як чоловік таки виїхав разом зі співробітниками інституту.
29 вересня 1941 р., коли окупаційна влада наказала євреям зібратись у встановленому місці, Рахіль не пішла, передчуваючи небезпеку. Уже за кілька днів по місту було розклеєно накази із забороною допомагати євреям та обіцянкою розстрілу за непокору. Зі свідоцтвом про шлюб з українцем Рахіль вирушила до міської комендатури, сподіваючись, що в напівкровних дітей буде більше шансів вижити. Але її затримали й відправили на страту до Бабиного Яру.
Оленку й Вітю взяла до себе їхня тітка Марія. Разом із чоловіком та сином-підлітком вона заопікувалася племінниками. Їх переховували в підвалі будинку й лише ввечері ненадовго виводили на вулицю подихати повітрям. Іван Замєшайлов працював чоботарем, тож утримував усю родину. Але одного разу, щоб відкупитися від місцевого поліцая, який знав про походження хлопчика й дівчинки, Марії довелося віддати йому свою золоту каблучку. Узимку 1942 р. Замєшайлови охрестили Оленку та Вітю в Деміївській церкві й отримали на них метрики. Але заради безпеки восени 1943 р. подружжя вирішило перевезти їх до с. Копачів, де мешкав брат Івана Антон Замєшайлов. Там урятовані разом із Георгієм перебували до вигнання нацистів зі столиці.
Після війни діти залишились у родині Замєшайлових. Олена Дідиченко закінчила університет, працювала в Інституті мікробіології АН України. На честь своєї рятівниці доньку назвала Марією. Віктор Дідиченко закінчив політехнічний інститут, став інженером-конструктором.
У 1998 р. членам родини Замєшайлових було присвоєно звання Праведника Бабиного Яру, а у 2000-х рр. Яд Вашем визнав Івана, Марію та Георгія Замєшайлових Праведниками народів світу.
![](/portraits/1718106778/img/author/avatar 2.jpg)
Світлана Даценко
м. Київ
Національний музей історії України у Другій світовій війні
-
fingerprintАртефакти
-
theatersВідео
-
subjectБібліотека